Sálová kopaná 2004
Historie, pravidla a vybavení k badmintonu
Historie
Historie badmintonu se datuje dva tisíce let zpátky, kdy Inkové a Aztékové hráli s „opeřeným míčkem“. V 7. století našeho letopočtu se v Číně se míček odbíjí rukou nebo nohou. Do Evropy tuto hru přivezl koncem 19. století anglický důstojník z Beaufortu. Na svém sídle Badminton House uspořádal v roce 1873 první turnaj. V roce 1893 byly v Anglii ustanovena první národní asociace. V roce 1899 byl uspořádán první ročník dodnes nejprestižnějšího turnaje All England Championship, který je dodnes považován za obdobu Wimbledonu . Mezinárodní federace vznikla v roce 1934, evropská badmintonová unie v roce 1967 a jedním ze zakládajících členů bylo také Československo. Svou premiéru zažil badminton na OH v Barceloně v roce 1992. Ke světovým velmocím patří asijské státy: Čína, Malajsie, Indonésie Jižní Korea. V Evropě se badminton těší oblibě v Dánsku, Německu, Švédsku, Anglii a Holandsku.
Historie badmintonu v našich zemích se začala psát v roce 1957, kdy vznikly v Praze první oddíly , v roce 1958 se konal první turnaj.
Od roku 2005 náš oddíl získal maskota i název: ODDÍL ČÁPŮ
Pravidla
Využívám k tomuto přehledu knihy našeho bývalého reprezentanta Mgr. Tomasze Mendreka, který se účastnil OH v Barceloně ( 17. místo ), několikanásobný mistr republiky, nyní profesionální trenér.
V této době hráč může naběhat až 6 až 7 km a musí reagovat na rychlost míče, která na krátkém úseku může u špičkových hráčů dosáhnout až 280 km za hodinu. Ve srovnání s obdobnými hrami je pro badminton typický rychlý a zbržďující let péřového míčku, obtížnost hry stupňujeme používáním rakety, která velmi citlivě reprodukuje přednosti a nedostatky naší úderové techniky.
Díky relativní jednoduchosti prováděných pohybů je to sport který může člověka provázet od raného dětství až do pozdního stáří.
Vybavení
Stručný přehled nutného vybavení:
Hřiště – má rozměry 13,40 na 6,10, pro čtyřhru 13,40 na 5,18m
Síť je na sloupcích 155 cm, uprostřed 152,4 cm vysoko.
Míčky – používají se dva druhy :
– péřové – typické pro závodní badminton, skládají se z šestnácti husích per pevně zasazených do korkové základny.Sebemenší poškození per ovlivňuje jejich kvalitu letu. Na jeden míček jsou potřeba zvláštní pera „ letky“ ze tří až čtyř hus. Na jeden zápas se použije v průměru 7 míčků,. Cena jedné krabice se 12 míčky se pohybuje od 280.- Kč. za tréninkové až 650.- za závodní.
– plastové – v barvách bílé a žluté cena jednoho míčku je kolem 60.- Kč. Tyto míče jsou ale trvanlivější , odolnější.
Rychlost míčku závisí na vlhkosti, teplotě a tlaku v tělocvičně. Z toho důvodu producenti vyrábějí míče o různých rychlostech.
Rozlišují se tři rychlosti podle barvy proužku na hlavičce míčku:
- červený proužek – nejrychlejší, teplota tělocvičny do 15 stupňů
- modrý proužek – teplota 15- 25 stupňů
- zelený – pomalé do tělocvičen ve vyšších nadmořských výškách a teplotách nad 21 stupňů
Raketa – dříve se vyráběly rakety ze dřeva, kovu, nyní z grafitu, boronu, karbonu, titanu, kevlaru. Váha se pohybuje už od 85 gramů. Firmy produkují rakety pro děti, začátečníky, rekreační hráče, středně pokročilé a rakety závodní. Pro začátečníky a rekreační hráče se ceny raket pohybují do 1000.- Kč. Dále se vybírají rakety podle toho jaké pojetí hry preferuji. Razantní , útočný styl nebo technický. Záleží na vyvážení rakety, tuhosti rámu a hmotnosti. Důležitá je i rukojeť, ženy mají užší. Neznamená ale , že nejdražší je nejlepší.
Obuv by měla být lehká, neklouzavá v patové oblasti tlumící nárazy.
Oblečení z prodyšného materiálu.
Autorem textu je Tomáš Řehořek